Ești bine?
Da.
Nu m-ai mai sunat în weekend.
Îmi pare rău, Lilly.
E cumva din cauză că nu ți-am amintit alaltăieri?
A intervenit ceva.
Da-da.
Fiică-mea, Abby, a fost suspendată de la școală.
Îmi pare rău.
Am hotărât să mergem la consiliere, începând din dimineața asta,
să încercăm să găsim o modalitate de a nu ne mai omorî unul pe altul.
Mi-am pregătit ceva notițe.
Ce profund.
Atenție. Venim!
Hei, păstrează-mi și mie una glazurată.
Cineva ne-a trimis gogoși.
Cine ne-a trimis gogoși? Nouă nu ne trimite nimeni nimic.
Știi accidentul ăla de ieri cu părăsirea locului faptei?
Ni le-a trimis soția lui. Tipul avea o gogoșerie.
Exact ce-mi trebuia, ceva care să îngrașe
și plin de zahăr, pe stomacul gol.
Am avut o dimineață de coșmar.
Nu mi-a pornit mașina. A trebuit să iau un taxi până aici.
Am gura amară.
Câți am avut azi-noapte?
- Șaptesprezece. - Șaptesprezece?
Șaptesprezece.
E un nou record, de fapt.
Bineînțeles, dacă nu luăm în calcul catastrofele naturale.
E din cauza planetelor. Am auzit că avem gogoși.
Ce-i cu ele?
- Mi-e foame. - Era vorba despre planete.
- N-ați auzit? - Ce să auzim?
Efectul Saturn. Se produce în următoarele 48 de ore.
Să nu ziceți că nu v-am prevenit.
E o prostie, după părerea mea.
E o găselniță comercială ca să vândă tricouri, nimic mai mult.
O, miroase cumva a gogoși?
Dă-mi și mie una.
Chiar e adevărat.
Ce e adevărat?
Efectul Saturn.
Un fel de aliniere ciudată a stelelor.
A planetelor.
Exact. Care se presupune că determina apariția a tot felul de evenimente ciudate.
Așa-i. Poate răsturna tot Pământul de pe axă,
producând evenimente de neînchipuit.
Parcă ai vorbi de dimineața pe care am avut-o.
Cine vrea cafea?
Alo, alo. Ce-i aici, un film cu Frații Marx?
- Gogoși pe gratis. - Drăguț!
- Jordan? - Da.
Ai auzit de Efectul Saturn?
Da. Mi-a dat Bug să citesc un articol despre asta.
Mă gândeam să-l folosesc pe post de hârtie igienică.
Ai văzut? Nici măcar adepta teoriei conspirației
nu crede așa ceva.
Nu cred în nimic
ce nu poate fi atins, văzut, auzit sau gustat.
- Atunci eu cred în gogoșile cu jeleu. - Am auzit.
- Dr. Cavanaugh? Dr. Cavanaugh? - Da?
Avem un decedat la Biserica Catolică de pe Langham Avenue.
Poate e pedeapsa divină pentru cei care nu cred.
Da, ne vedem mai târziu.
Deci, unde este decedatul?
CROSSING JORDAN Sezonul 1 Episodul 13 Miracole si minuni
Subtitrarea andrada2003/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Destin=convingerea ferma in ceva pentru care nu exista nicio dovada.
A apărut la usa bisericii acum două săptămâni.
Purta niște zdrențe și atât.
Nu vorbea decât puțin engleza, dar, ciudat,
vorbea latină fluent.
A spus că a venit să reconstruiască biserica.
Nu părea beat sau nebun,
și, cum biserica nu a mai fost reparată în ultimul timp,
m-am gândit că îi putem da ceva de lucru
în schimbul găzduirii în depozit.
Știți cumva cum au apărut rănile astea?
Stigmatele sunt un semn de mare empatie
cu suferințele lui Isus Cristos.
Eu cred că trebuie să existe
și o explicație medicală pentru ele.
Mai avea cineva acces în biserică?
Nu, cartierul e rău-famat
așa că o închid noaptea.
Ușa era închisă pe dinăuntru
când am venit.
Și-a prezis propria moarte.
Poftim? A spus și cum?
Nu, dar zicea că va fi curând.
Văd. Ați aflat cine era?
Nu. Nu identitatea sa reală.
Adică cum?
Păi, l-am întrebat odată, și mi-a spus
că este Sf. Francisc
și că se va întoarce după ce va învia.
Atunci cred că se explică totul.
Numai o secundă, bine?
Spune-i că am nevoie de el până la ora 9:00.
Hei, hei! Ce faci?
Cine pleacă la plimbare...
Nu, nu. E taxiul meu.
Ce să-ți spun?
Uneori, Universul conspiră împotriva noastră.
La Cambridge, dă-i drumul!
Fir-ar...
Ticălosule!
Haide, nu ești fascinat chiar deloc, deloc?
Nu cred că, din cauza câtorva planete
care se aliniază la miliarde de km depărtare
se pot întâmpla lucruri ciudate aici, pe Pământ.
Vrei să punem pariu?
Pe 20 de dolari că nu se întâmplă nimic bizar în următoarele 48 de ore.
S-a făcut.
Se numește Walter Aaron Gulick.
Se pare că a avut un atac de cord,
dar, din moment ce a murit pe scenă...
Actor, da?
Nu chiar,
dar era sigur unul din cei mai bătrâni din branșă.
Trăiască Regele.
S-a făcut.
Te rog, spune-mi că nu visez.
Nu. E de-adevăratelea.
Mulțumesc. Mulțumesc din suflet.
Deci, idiotul ăla îmi fură taxiul exact de sub nas.
Mi-a trebuit jumătate de oră să vin cu autobuzul.
Poate că ar trebui să rămânem la subiectul discuției.
Nu, acesta este subiectul.
Exact asta vreau să spun.
Fiica mea crește într-o lume
unde nu-și asumă nimeni responsabilitatea
pentru ceea ce face.
Mi-a tot spus asta de când aveam 5 ani.
Am încercat să-ți asigur cele necesare pentru a avea o viață de succes,
să poți intra la o facultate bună și să înveți ce-i aia responsabilitate.
Cum crezi că ar trebui să fiu responsabilă,
din moment ce nu ai încredere în mine?
Nici măcar nu m-a lăsat să am un câine,
atunci când eram mică.
Încrederea se câștigă, Abby.
Tu nu mi-ai dat niciodată ocazia.
Adică să te supraveghez toată ziua?
Despre asta e vorba, nu?
N-ai fost niciodată lângă mine.
În caz că n-ai observat, mama ta și cu mine suntem divorțați.
Nu erai nici când erai cu ea.
Dinții subiectului arata semne neregulate de uzură,
probabil datorită unui regim alimentar bogat în produse în stare crudă.
Nu are carii.
Nu se vede nicio urmă de lucrări dentare.
Spune-mi că ai o zi mai bună decât a mea.
Nu știu dacă e mai bună, dar în mod cert
e mai ciudată.
Când ai făcut ultima oară autopsia unui sfânt?
Am făcut una pe Patriotul din New England.
Se pune?
Tipul de aici susține că era Sf. Francisc.
Ca cel din Assisi?
Ăla e singurul.
Și trebuie să-ți spun că m-a lăsat complet în ceață.
A murit stând în picioare, ca o statuie.
Cu brațele așa...
Ca și Sf. Francisc.
E cel mai curios lucru văzut vreodată.
Știi, am mai auzit de un tip care a murit în picioare.
Parcă era vorba de trăsnet.
Ciudat că spui asta.
Interiorul bisericii era întunecat, dar pupilele lui sunt fixe și contractate,
de parcă ultima imagine văzută
ar fi fost o lumină orbitoare.
Cât despre rănile astea de pe mâini și picioare,
am introdus coordonatele în program.
Rănile au fost făcute din interior către exterior,
ca un fel de tumoră.
Dar nu seamănă cu nicio tumoră pe care s-o fi văzut vreodată.
Îți amintești ce spunea Bug despre planete?
Nu știu de ce.
Cum ți-a mers la ședința de terapie?
Psihologul a zis că trebuie să fac un prim pas spre încredere.
Mai degrabă un pas spre uitare.
- E chiar așa de rău? - Mă urăște.
Nu te urăște, Garret. Nu vorbi prostii.
Bine, poate că te urăște, dar nu va dura la infinit.
Când a venit tipul ăsta?
Cam acum jumătate de oră, de ce?
Ce i s-a întâmplat?
A fost implicat într-un accident
la câteva blocuri distanță.
Era într-un taxi. Dar să vezi o chestie ciudată.
Șoferul a scăpat fără nicio zgârietură.
Uneori Universul conspiră împotriva noastră.
Poftim?
Trebuia să fiu eu în locul lui.
Sosul ăsta e grozav.
Din cauza cojii de lămâie.
Mă gândeam să mă mut în Florida.
Poftim?
De ce nu? Acolo e vreme bună.
Pot juca golf tot anul.
Tu nu știi să joci golf și nici nu-ți place vremea prea călduroasă.
Deci ai vrea să stau aici tot restul vieții?
Trebuie să fac ceva. Stagnez.
Păi, fă ceva aici.
Ai o grămadă de lucruri de făcut.
Dă-mi un exemplu.
Hai să-ți arăt un articol din revista mea de călătorii.
Să vezi pozele.
Nu vreau să văd nicio poză.
Locuința Cavanaugh.
Da, sigur, la 11:15 mâine. Îi voi transmite.
Bine, mulțumesc.
Te-a sunat doctorul tău.
Serios? Ce-a vrut?
Să confirme întâlnirea
cu oncologul, mâine.
A, da.
Tată, de ce mergi la oncolog?
Am o pată mică, asta-i tot. Am făcut ceva analize
și sunt sigur că nu e mare lucru.
Nu pot să cred că ești atât de calm când e vorba de așa ceva.
Nu-ți fă griji, Jordan. Voi fi bine.
Am un apel de la serviciu. Orice ar fi,
se pot descurca și fără mine.
Nu, du-te.
Tată, sunt îngrijorată din cauza ta.
Știu. De-asta și vreau să pleci acum.
Cum adică a dispărut?
Uită-te și tu.
Ești sigur că vorbim despre același tip?
Cu păr lung și barba zburlită.
Avea răni deschise la mâini și la picioare?
Nu știu ce să vă spun, dră dr. Cavanaugh.
Nimeni nu a intrat și nici nu a ieșit de aici.
Ușile erau încuiate.
Doar nu s-a ridicat și a plecat.
Nu știu. Poate asta e singura explicație.
M-am gândit să ne uităm împreună la rezultatele analizelor,
astfel încât să vă explic exact cum stau lucrurile.
Nu. Așteptați.
Nu vreau să știu. Nu acum.
Domnule Cavanaugh, e perfect normal să fiți speriat
de lucruri de acest fel.
M-am gândit mult, domnule doctor.
Vedeți dvs., există ceva ce am vrut să fac întotdeauna,
dar n-am avut niciodată curaj.
Și cred că acum am, dar, dacă știu ce e în plicul acela,
vești bune sau rele,
nu voi mai avea niciodată curaj. Așa că vă rog
să puneți rezultatele la loc în plic.
Mă voi uita la ele când voi fi pregătit.
Se pare că Sf. Francisc pur și simplu s-a ridicat și a plecat de aici.
Nu putea să plece. E mort.
Sau era.
Dar a plecat.
Nu a plecat.
Atunci, cum explici această evidentă absență?
Trebuie să-l fi luat cineva.
Cum să fi intrat?
Ușa era încuiată, la toate ieșirile sunt alarme,
iar Charlie a fost la datorie toată noaptea.
Urmele astea de pași sunt foarte neregulate.
Nu prea poți să aplici regulile matematice la o înviere.
Și tot nu poți să explici cum a intrat
:acuzatul: în criptă.
Cineva s-a strecurat aici atunci când era deschis
și s-a ascuns până la închidere.
Unde s-a ascuns?
Numai două sertare au rămas libere azi-noapte.
Nr. 22 și nr.14.
O să căutăm amprente.
De fapt, băieți, nu cred că mai este cazul.
Oricine ar fi fost în asta, purta pantofi.
Am urme de grăsime și ceva praf.
Nu te poți baza pe praf.
E praf obișnuit.
Știu doar că pământul nu e din cel
care se întâlnește frecvent în Boston.
Dar...
Vezi sporii ăștia?
Observi că au nucleii rotunjiți și bifurcați?
Ai idee la ce ne uităm?
Auzi, dacă vrei să te joci de-a răspunsul la 20 de întrebări,
te scutesc de efort.
Răspunsul la toate este "Nu, nu știu".
Nu ai simțul umorului.
Sunt spori de ciupercă. Dar nu orice fel de ciupercă.
Este Boletus edulis,
o subspecie a Boletus pinicola,
numite comun porcini.
Acum, întreabă-mă ce e așa de special la ele.
În afara faptului că sunt foarte scumpe?
Se găsesc numai în regiunea Umbria din Italia,
mai ales în jurul orașului...
Assisi.
Incredibil.
Mulțumesc, Nige.
- Salut. - Salut.
Deci ești fan Elvis, nu?
Felul în care mă port, simțul ritmului, grimasa,
toate sunt copiate perfect de la Rege.
Da, bine.
Atunci poate vrei să vezi asta.
Am cerut fișa medicală a sosiei lui Elvis.
Doamne.
Nu se poate.
Dr. Macy!
N-o să-ți vină să crezi.
Tipul omorât în taxi ieri, ghici cine era.
- Nu știu, cine? - Ghicește.
Lilly, eu...
Era un astronom fizician super genial
de la Institutul de Tehnologie din Massachusetts.
L-am găsit pe net.
Acum, vrei să-ți spun partea cea mai ciudată?
Nu sunt sigur.
Chestia aia de care vorbea Bug ieri,
Efectul Saturn?
Știi? El a descoperit asta.
Era teoria lui. Ce zici, nu-i ciudat?
El și alți fizicieni și-au petrecut ani de zile
lucrând la ceva numit Teoria Haosului,
care spune, în linii mari, că nu există evenimente întâmplătoare
în univers.
Ca și cum un fluture ar lovi din aripi în Indonezia,
și poc, un pian cade peste cineva din Brooklyn.
Totul se afla în legătură.
- Bine, fă ce poți mai bine. - Încerc.
Bine.
Binecuvântează-mă, părinte, căci am păcătuit.
A trecut...
Au trecut 14 ani de la ultima mea spovedanie.
Nici nu știu de unde să încep.
Vorbește din inimă.
Am avut gânduri spurcate
mai ales despre tine.
Pot să te fac să uiți de anteriul tău, Paul.
Asta a fost demult, Jordan. Eram liceeni.
Bine, știu că sunt cam patetică
și că tu aparții Bisericii, dar...
Ce naiba, nu mă poți condamna fiindcă am încercat, nu?
Te smulg din lanțuri, Paul.
Doamne. Nu-mi place când faci asta.
Nu, nu l-am văzut niciodată la adăpostul nostru.
Saint Elegis? E o biserică frumoasă.
Păcat de cartierul ăla.
Au noroc dacă aduna 12 oameni la slujbă.
Deci înțeleg că te-ai gândit și la varianta învierii.
Mai întâi mă gândesc la răpire de către extratereștri.
Văd că ești o adevărată credincioasă.
Dumnezeu mi-a aruncat câteva obstacole în cale.
Și nu m-a ajutat când mi-a furat și prima dragoste.
Mă gândesc la tine, Paul.
Și eu, Jordan.
Ce mai face tatăl tău?
Nu știu sigur.
Are o problemă de sănătate în prezent.
Mi-a lăsat un mesaj ciudat pe robot.
Mă întâlnesc cu el deseară.
Mi-a fixat întâlnirea la un bar la ora 21:00 fix.
Ai spus ceva rugăciuni pentru el?
Pot să te ajut, dacă vrei.
Mulțumesc, dar știi ce cred eu despre asta.
Deci, nu știi cum să-l găsești pe tipul ăsta?
Nu, și singurul indiciu pe care-l avem de la cel care l-a luat
sunt niște spori ai unei ciuperci care nu se întâlnește decât în Umbria, Italia.
Nici nu știu unde să caut.
La Grădina Botanică.
Adăpostul nostru are un program de lucru acolo.
Au o expoziție numită Pajiștea Sf.Francisc,
cu plante indigene din orașul Assisi.
Cel puțin a murit făcând ceea ce îi plăcea,
lucrul pentru care a fost născut.
Da, că veni vorba,
ar fi ceva despre care dorim să vă întrebăm.
Ce anume?
Soțul dvs. avea aceeași dată a nașterii
ca și Elvis Presley.
Serios?
În același an, în aceeași zi, la aceeași oră, în același oraș.
Tupelo. Tupelo. Mississippi.
Câte șanse sunt să se întâmple așa ceva?
Așa că eram foarte curioși despre această coincidență.
Vă rog să nu mai spuneți nimănui.
Vă rog.
Nu mai suporta.
Pastilele, drogurile...
Așa că și-a înscenat moartea.
A fugit în Hawaii, și-a făcut operație estetică acolo,
să nu-l recunoască nimeni.
Apoi s-a mutat la Framingham în 1983.
Ne-am întâlnit la o partidă de bowling.
Drăguța Nancy.
Vroia doar să fie un om normal.
Am avut viață bună.
A vândut produse Amway,
mergea la bowling în fiecare joi.
L-am pus la regim.
Apoi a început să-i fie dor să cânte.
Dar, când a vrut să se întoarcă,
nimeni nu l-a crezut, fiindcă nu mai semăna cu el însuși.
Așa că a făcut singurul lucru pe care-l mai putea face.
A devenit o sosie a lui Elvis.
Cine ar fi fost mai bun?
Grozav. Cine a mai auzit să se închidă Grădina Botanică?
S-a închis de 20 de minute. Dacă am fi luat-o pe Strada Tremont, cum ți-am zis...
Nu te-am auzit să te oferi să conduci.
Fiindcă nu am mașină.
Ajungeam mai repede aici cu bicicleta.
Hai, să mergem. Haide.
Crezi că mă oprește pe mine o poartă încuiată?
Asta e intrare prin efracție, Jordan.
Haide, preotule. Ți-e frică?
Nu mă urc pe gard.
Ai o idee mai bună?
Șperaclu?
Ce? Vrei să-mi explici?
Ce să-ți explic?
De câte ori sparge cineva adăpostul, municipalitatea ne schimba lacătul.
Am obosit să tot umblu cu chei noi după mine.
Ce faci aici așa de târziu?
Am vrut să caut amprentele sosiei lui Elvis prin VICAP,
dar nu are nimic.
Nimic în baza de date?
Nimic, punct. Amprentele au fost îndepărtate chirurgical.
De ce să fi făcut așa ceva?
Păi, clar, să-și ascundă identitatea.
Trimit o probă de ADN la FBI.
Am un coleg acolo, Bernie, care o să o lucreze repede.
Mergem până la capăt cu ciudățenia asta.
Doar nu crezi tot ce spunea soția lui?
Tot ceea ce cred se bazează pe faptul ca
Elvis Presley a murit în 16 august 1977.
Pari foarte zguduit de asta.
Mama îl iubea pe Elvis, mai mult decât pe oricine,
chiar și decât pe mine.
Când aveam 10 ani, s-a îmbolnăvit.
În ultimele sale luni,
cred că numai Elvis a mai ținut-o în viață.
Când a murit el,
ea..
a renunțat la tot.
A murit după două zile.
Așa că, dacă el n-ar fi murit acum 24 de ani,
cine știe cât ar mai fi trăit și mama.
Mă duc la toaletă.
Jordan, nu poți spune
că nu ți se pare incredibilă situația.
Stigmatele, învierea.
Ba da. Și mi se pare și explicabilă.
Cum, științific?
Eu chiar cred în știință.
Știința e prietena mea, nu mă lăsa baltă.
Spre deosebire de Dumnezeu, nu?
Hai să fim sinceri.
Lucrurile ar fi stat altfel între noi
dacă aș fi fost credincioasă, nu?
Îmi pare rău să-ți distrug iluziile, Jordan,
dar între tine și Dumnezeu
nu puteam alege.
Uită-te la pata asta decolorată.
Dă-i drumul.
O numim efectul termic.
Înseamnă că a fost cumva copt pe interior.
De către ce?
De electricitate.
A fost electrocutat.
Ar mai fi o explicație, știi.
Cu același efect, dar nu chiar științifică.
Care ar fi aceea?
Ceva ce noi, preoții, numim extaz divin.
Garret, a sunat Abby.
E la Poliție.
A fost o petrecere în Cambridge,
și cred că a ieșit cam aiurea,
așa că...
Ai de gând să vorbești cu mine?
Nu.
Niciodată?
Probabil că nu.
Nu vrei să auzi și versiunea mea?
Nu mai pot. Îmi dau demisia.
- Poftim? - M-ai auzit. Îmi dau demisia.
Nu mai vreau să fiu tatăl tău.
Foarte bine, fiindcă nici eu numai vreau să fiu fiica ta.
Vorbesc serios, Abby. M-am săturat.
De acum înainte, ești pe cont propriu.
N-ai decât s-o dai în bară cât vrei,
pe mine nu mă mai interesează.
Tată, ai grijă!
O, Doamne. O, Doamne.
A murit?
Ce naiba caută o căprioară în mijlocul orașului?
Trăiește.
Sună la spitalul veterinar.
Bună. Vă rog, îmi faceți legătura cu Spitalul veterinar?
Picioarele nu par să fie rupte sau dislocate,
dar sigur are hemoragie internă.
Nu pot vorbi cu nimeni. Ce facem?
Bine, s-o băgăm în mașină.
Aduc o pătură.
E în regulă.
E bine.
Vrei să-mi spui de ce suntem aici?
Ce crezi despre locul ăsta?
Locul ăsta?
Nu știu, e mare, e vechi și gol. De ce?
Pentru că tocmai l-am cumpărat.
Cred că masă de biliard se va potrivi la fix aici.
Ai cumpărat locul ăsta?
Da. Nu-i așa că-i grozav?
Și aici avem loc pentru un șemineu.
N-am avut niciodată curaj să fac așa ceva, Jordan.
Dar acum...
Bine, cum ai plătit pentru asta?
Am luat-o pe bucăți.
Casa e achitata,
am primit o compensație frumoasă când m-am pensionat,
și mai erau și banii pe care-i economiseam ca să ți-i las ție.
Am o moștenire?
Ai avut.
Ia uită-te la sala asta.
E destul de mare pentru un ring de dans.
Stai puțin, mi-ai cheltuit banii?
Nici nu știai că-i ai până acum.
Principalul e că
aveam nevoie să fac ceva cu viața mea.
Știu, dar mă gândeam mai degrabă la ceva
de genul pescuitului.
Are legătură cu faptul că ai cancer?
Nu. Ce a zis doctorul?
Ai primit rezultatele analizelor?
Nu le-am văzut încă.
De ce nu te bucuri că am găsit ceva care să fac cu plăcere?
Asta înseamnă foarte mult pentru mine, Jordan.
Lasă-mă să fiu fericit.
Doar de data asta.
Acum hai să-ți arăt mai departe locul.
Hai s-o aducem la lumină.
Nu respiră prea bine.
Probabil îi cedează plămânii.
Abby, nu știu dacă va supraviețui.
Poate ar trebui să o lăsăm să se ducă.
Nu! Trebuie să facem ceva.
Nu prea avem ce face.
Nu putem s-o lăsăm să moară.
Bine, hai să-i punem un tub în trahee să o ajutăm să respire.
Bine, unde ai așa ceva?
Nu avem așa ceva! Aici e morgă. Trebuie să improvizăm ceva.
Încearcă să găsești ceva lung de vreo 15 cm și cam așa de gros.
Pixul ăsta e bun?
E bun.
Bine. Bine.
Incizez.
Liniștește-te. Bine, tu ține retractorul cât inserez eu tubul.
- Ce să fac? - Trebuie să...
Las-o baltă, mă ocup eu de retractor.
Poți să bagi tu asta?
- Da. - Bine.
Bine. Dă-i drumul, haide.
Așa?
Încă vreo 3 cm, și trebuie să auzim cum începe să iasă aerul.
Nu aud nimic.
Probabil s-a acumulat fluid în tub.
Trebuie să găsim ceva să scoatem fluidul.
Abby, ce faci?
În regulă, e mai bine acum.
Bun.
E bine.
Sf. Francisc, ocrotitorul animalelor.
Așa, și?
Ce crezi că s-a întâmplat?
Cred că a fost electrocutat cumva.
Nu există cabluri electrice pe lângă el.
Trebuie să existe o explicație științifică și rațională.
O să o aflu când mă întorc, mâine.
Poate da, poate nu.
Nu, nu și tu.
Se întâmplă lucruri stranii.
Și dacă tipul ăsta era un fel de sfânt sau așa ceva...
Nu era sfânt. Era un om fără adăpost.
Nici măcar nu știm cine era.
Atunci să încercăm să aflăm.
Tu ești Sf. Francisc, eu sunt Dumnezeu.
Foarte amuzant.
Știi care-i problema cu tine, Jordan?
Nu crezi în nimic.
Cred într-o grămadă de lucruri.
Da, dovezi, date, fapte.
Bine, atunci tu ești știință, eu sunt credință.
Las-o baltă, tata. Bine, ți-am spus,
nici măcar nu știu ce s-a întâmplat.
Poate a fost cam așa.
Știa că i se apropie ceasul.
Cum, nu știu.
Avea un fel de experiența divină.
A fost atras spre altar de ceva.
O forță nevăzută, ceva inexplicabil.
Ceva ce nimeni nu trebuia să vadă.
Doar el și Dumnezeu.
Acum urmează un plan.
Dumnezeu l-a adus înapoi cu un motiv bine întemeiat.
Prea mult rău în lume, prea multă suferință.
Trebuie că oamenii să creadă în ceva.
Asta-i ridicol.
Dintotdeauna au existat și răul, și suferință.
Oricum, nu despre asta ar trebui să vorbim noi acum.
Bine, dacă analizele au ieșit rău?
Trebuie să ne facem un plan.
Trebuie să știm cum ne vom descurca cu asta.
Nu. Trebuie să știu cum mă voi descurca eu cu asta.
Nu te privește pe tine. Nu pe naiba!
Ești tatăl meu! Țin la tine!
Ce se întâmplă dacă ai nevoie...
Trebuie să ai puțină credință, Jordan.
Mi-am pierdut credința în ziua în care am văzut-o pe mama
zăcând moartă pe podeaua sufrageriei.
Doamne, Jordan. Trebuie să mă lași să mă descurc în felul meu.
Nu te rog. Îți impun!
De ce n-am avut niciodată un câine?
Nu știu.
Cred că maică-ta nu vroia să-i sape prin curte.
Ar fi trebuit să avem un câine.
Da.
Cred că ai dreptate.
Știi, chiar m-ai impresionat în seara asta.
Ți-ai păstrat sângele rece.
Poate ar trebui să te gândești să dai la medicină.
Pot da câteva telefoane, dacă vrei.
Tată, habar n-ai ce faci, nu?
Tu te auzi?
Nici eu nu știu încă ce aș vrea să fiu,
când cresc. Tu de unde știi?
Nu am băut în seara asta.
Zoe m-a sunat de la mall și mi-a spus
că ea și Sarah au băut o sticlă de rom,
și că pleacă la petrecere în Cambridge.
Și știam că sunt pedepsită,
dar chiar nu vroiam să o văd moartă, după ce ar fi condus beată.
Am încercat să fiu responsabilă.
De ce nu mi-ai spus mai devreme?
De ce nu m-ai întrebat?
Pot să te ajut, domnișoara doctor?
Bună dimineața, Părinte.
M-am gândit să trec pe aici,
ca să-mi dau seama exact ce s-a întâmplat.
Sunteți matinal.
Suntem mai ocupați de când cu incidentul.
Văd.
Am observat că nu există curent electric aici, la altar.
Da, folosim un prelungitor când avem nevoie să băgăm ceva în priză. De ce?
A fost electrocutat.
Știți cumva cum s-a întâmplat?
Țeava asta curge mai demult?
De câteva săptămâni.
De-asta nu avea urme de arsură pe piele.
Apa acționează ca și conductor electric.
Poftim? S-a trezit noaptea,
s-a dat jos din pat și a aprins lumina.
Dar a călcat în apă,
a tras de lanț și fasungul l-a curentat.
Dar, dacă s-ar fi întâmplat așa, nu ar fi trebuit să fie ars tot becul?
S-a ars. Dar l-ați înlocuit.
Mă scuzați?
Când l-ați găsit dimineață,
se instalase deja rigor mortis.
L-ați dus la altar
și l-ați pus în picioare.
Uneori trebuie să faci treaba Domnului cu propriile mâini.
Mai aveam două săptămâni și ne închideau biserica.
Deci, e o afacere ca oricare alta.
E vorba de umplut locurile goale.
Poate că acțiunea decepționează,
dar credința este ceva real.
Ea ne ține în viață, dră dr.
E mai bine să nu aștepți miracole.
Așa vă justificați furtul cadavrului din cripta noastră?
Nu am făcut așa ceva.
Și rănile de la mâini și de la picioare?
Eu doar l-am pus la altar. Atâta tot.
Nu pot explica restul.
Numai Dumnezeu poate face asta.
Îmi instalez telescopul pe acoperiș deseară.
Planetele vor fi complet aliniate la ora 21:07.
Est bine, Nige?
Nu se potrivește ADN-ul.
Walter Gullick nu este Elvis Presley.
E doar un impostor.
Cred că ai mers până la capăt cu asta.
Încă o dată, știința câștigă în final.
Cred că da.
Păi asta-i bine, nu?
Îmi pare rău de soția lui.
De ce?
Nu îi spunem.
Nu trebuie să știe?
Nu. Femeia credea că era el,
și, în final, numai asta contează.
Dar nu era el! Era o minciună.
Și ce dacă?
Oamenii cred în tot felul de lucruri,
și credința lor le face reale.
Eu, de exemplu, cred că, dacă închid ușa la frigider.
lumina se stinge,
pentru că, dacă aș crede altceva,
ce ar spune asta despre natura condiției umane?
Salut, Paul.
Jordan, ce faci aici?
Am venit să vorbesc cu Dumnezeu.
Nu mă mai chinuiesc să te înțeleg.
Să zicem că am văzut în ultimul timp unele lucruri care...
M-am gândit că poți să mă pui în legătură cu El.
Nu e așa greu cum crezi.
Deschide-ți inima.
Nu Ți-am mai cerut nimic de ceva timp.
Adevărul e că am fost cam supărată pe Tine.
Dar apoi m-am gândit că nici Tu n-ai fost prea blând cu mine.
Știi, nu cred în nimic prea ușor.
Sunt...
un copil fără mamă,
și nu-mi mai amintesc vocea ei,
spunându-mi că totul va fi bine.
Am căutat toată viața
și poate mi-a fost prea frică să cer,
dar am nevoie de Tine.
Cred că tata e bolnav.
Sperăm că poate reușești Tu
să-l ajuți puțin acum.
Nu prea obișnuim să lăsăm familia în cripta noastră.
Pot să-mi iau rămas bun în felul meu?
Ți-au venit rezultatele la analize?
Nici "Salut", nici "Ce mai faci"?
Uite-le.
Le am deja de două zile.
Am hotărât să nu mă uit la ele.
Aha. Așa ai hotărât.
Da. Eu am hotărât. E viața mea, Jordan.
Iar am ajuns aici.
Nu e doar viața ta. Nu trăiești în peșteră.
Mă implică și pe mine.
Am fost ca un somnambul de când am plecat din Poliție,
și culmea ironiei este că numai așa m-am întărit
și am decis să fac ceva cu viața mea.
Și nu-mi voi trăi viața în frică,
și, dacă mai am 40 de ani sau 40 de zile,
o să fie așa cum vreau.
Înțelegi?
Nu.
Nu-i corect din partea ta să te aștepți să înțeleg.
Lasă-mă puțin.
Lasă-mă să mă bucur de viață, de nouă afacere.
Numai puțin. Te rog.
Ești nebun?
Doamne.
Rezultatul e negativ.
E bine.
Acum, poate mă ajuți să pun paharele astea.
Au fost câteva zile bizare, nu?
Cel puțin nu am fost pulverizați în spațiul cosmic.
Ar trebui să zicem mersi.
Par așa nevinovate, nu?
Pur și simplu, plutesc acolo.
Pe când eram în Pennsylvania, am auzit niște povești
despre oameni care au lovit căprioare și au crezut că le-au ucis.
Așa că le-au băgat în portbagaj
și după câteva minute le-au auzit cum se zbat.
Și, când au deschis portbagajul,
hop a ieșit și căprioară.
Cred că intrau într-o stare de șoc.
Asta e singura explicație.
Sau poate a fost altceva, mai știi?
Poate.
Mulțumesc, Lilly.
Pentru ce?
Pentru că faci ca viața să nu mai pară întâmplătoare.
I-am promis lui Bug că mă uit prin telescopul lui.
Atunci, du-te.
Ce-i cu căprioară aia?
E o poveste lungă. Să zicem că a venit și a plecat,
iar restul e un mister.
Ți-e frig.
Uite ce Univers mare și bătrân e acolo, Garret.
Da, așa-i.
Nu ai nimic de adăugat?
Nu. De fapt, pentru prima oară în viață, nu am.
Subtitrarea andrada2003/SubTeam www.subtitrari-team.ro